Ibland
när det var lugnt, brukade dr Lecter och jag diskutera
de naturvetenskapliga kurser som jag läste och...
Nåt slags brevkurser i psykologi, syster Barney?
Nej, sir.
Jag anser inte att psykologi är en vetenskap, det gör inte dr Lecter heller.
Barney, när du jobbade på mentalsjukhuset,
noterade du då hur Clarice Starling och Hannibal Lecter interagerade?
- Interagerade? - Pratade med varandra.
Ja, jag tyckte att de...
Jag märker att du är ivrig att göra skäl för ditt arvode,
men vi kanske ska börja med att tala om vad du såg, inte vad du tyckte om det.
Lägg av nu, Cordell. Barney får säga sin åsikt.
Barney, ge oss din åsikt om vad du såg.
Vad var det mellan dem?
Dr Lecter ville mestadels inte ha några besökare alls.
Han brukade, till exempel,
bara öppna ögonen tillräckligt länge för att förolämpa nån akademiker
som var där för att övervaka honom.
Men han svarade på Starlings frågor. Hon intresserade och förbryllade honom.
Han tyckte hon var charmig och rolig.
Så Clarice Starling och Hannibal Lecter blev vänner?
Ja, på ett slags formellt plan.
Och han tyckte om henne?
Ja.
Tack så mycket, Barney. Tack för din öppenhet.
Och fortsätt berätta om alla underbara saker
från din egen Lecter-skattgömma.
Jag har uppskattat det oerhört.
Mr Verger.
Åh, det glömde jag nästan. En kaka kan jag tänka mig.
- Vad tycker du, Cordell? - Jag tror den skulle döda dig.
-Hur mycket?
Cordell, skriv ut en check på 250000 dollar.
Hur kan hon sova nu?
Hon är i utryckningsgruppen hela natten, hon sparar på krafterna.
Okej, allihop, hör upp nu. Så här är planen.
Ursäkta. Mitt namn är Bolton, polisen D.C.
Ja, jag ser det på id-kortet. Hur står det till?
- Jag för befälet här. - Konstapel Bolton, jag är agent Starling.
Och för att undvika missförstånd, låt mig förklara varför jag är här.
Jag är här för att jag känner Evelda Drumgo.
Jag grep henne två gånger för korruption.
DEA och ATF backar upp mig och tar hand om drogerna och vapnen.
Du är här för att vår borgmästare vill framstå som hård mot droger,
särskilt efter hans egen kokaindom,
och han hoppas kunna uppnå det genom att ha dig här idag.
Du kan snacka, tjejen.
Om du inte har nåt emot det, skulle jag uppskatta om jag fick fortsätta.
Okej, ta en titt. Fiskmarknad, baksidan vetter mot vattnet.
Tvärs över gatan, på bottenvåningen, metadonlabbet.
EFTERLYST AV FBI EVELDA DRUMGO
Evelda Drumgo är hiv-positiv.
Hon spottas och bits om hon blir trängd, så se upp.
Och om du råkar sätta henne i en patrullbil
framför nyhetskamerorna, bör du inte hjälpa henne böja på huvudet,
för hon har troligtvis en spruta i håret.
Vi vill ta henne inne i byggnaden, inte på gatan.
Vi kan komma närmast med skåpbilen.
Ser det bra ut, på min signal, vi på framsidan, DEA på baksidan.
D. C.-polisen backar upp dem.
Hon kommer att ha spanare åtminstone tre kvarter runt om.
De har tipsat henne förut, så vi får inte göra bort oss.
- Fullt upp idag. - Håller med.
Skulle jag kunna få en kopp kaffe?
- Såg du? - Jepp, jag fattar.
- Vad händer? - Tjena.
Jävlar. Det är hon, med tre killar. De är beväpnade.
Hon har nåt i famnen. Ett spädbarn.
Du, Brigham, det är för många människor.
Jag tycker vi lägger ner det. Vad tycker du?
Jag håller med.
Alla enheter, avbryt.
- Whisky Team, uppfattat. - Burke, uppfattat.
Det här är Bolton. Behåll era positioner.
Bolton, jag har just beordrat alla enheter att avbryta.
- Det är för sent, vi går in. - Bolton, han har avblåst.
Avbryt nu.
Hon bär på ett barn. Jag upprepar, hon bär ett barn.
- Alla enheter, avbryt. - Ta inte upp pistolen, Bolton.
- Jävlar, killen är beväpnad. - Knäpp honom.
- Den jäveln! - FBI, lägg er på marken!
Vänta! Eld upphör!
Ner!
Evelda, kliv ur bilen!
Starling, är det du?
Gå bort från bilen!
Visa mig dina händer, Evelda.
Visa mig händerna.
- Hur är läget? - Gör inte så här.
Vadå?
Såja, det är bra nu.
Jag vet, lilla vän. Det är bra.
Det är bra.
Familj, vänner och medarbetare har samlats denna morgon
vid Arlingtonkyrkogården, för att begrava agent John Brigham,
dödad i tjänsten i fredags. Han var 40 år gammal.
Den misslyckade knarkrazzian som krävde hans och fem andra liv,
är den senaste i raden av de till synes ändlösa incidenter
som började med Waco, Texas, där justitiedepartementet och FBI
har blivit utfrågade om deras användning av vapen istället för omdöme.
Den här gången var det FBI: s specialagent Clarice Starling
som ledde det katastrofala tillslaget.
Agent Starling uppnådde en viss ryktbarhet för tio år sen,
då hon delgavs information
av dr Hannibal "Kannibalen" Lecter, som ledde till räddandet av
Catherine Martin, dotter till Tennessees förre senator.
Hon lär inte vara lika firad när hon återvänder till arbetet.
Åklagare Telford Higgins, som företräder familjen till ett av offren,
säger att han tänker väcka åtal om vållande till annans död.
Cordell.
- Ja, sir. - Ring upp Justitiedepartementet.
Agent Starling? Det här är John Eldridge från DEA.
Direktör Noonan känner ni.
Larkin Wayne från avdelningen för yrkesmässigt ansvar.
Bob Sneed, ATF.
Benny Holcombe, borgmästarens assistent och Paul Krendler.
Ni känner Paul.
Paul från Justitiedepartementet är inte här officiellt.
Med andra ord, ingen vet om att han är här.
Jag antar att du har följt med i tidningarna och på tv?
Jag bryr mig inte om nyheterna, mr Krendler.
Kvinnan hade ett spädbarn i famnen.
Det finns bilder. Jag tror du förstår problemet.
Inte i famnen, i en bärsele på bröstet.
Hon hade en MAC-10 i handen.
Vi är här för att hjälpa dig, Starling.
Det kommer att bli mycket svårare med den attityden.
Kan jag vara uppriktig, mr Pearsall?
Er avdelning ringde hit och bad mig hjälpa er med den här razzian.
Jag försökte göra det.
Jag uttalade klart min ståndpunkt och blev ignorerad.
Nu är en bra agent, och vän, död.
Du dödade fem människor där ute, agent Starling.
Är det din definition på ett bra omdöme?
Den här razzian var en riktig röra.
Jag hamnade i en situation där jag hade att välja på att dö,
eller att skjuta en kvinna med ett barn i famnen.
Jag valde. Jag sköt henne.
Jag dödade en mor som höll sitt barn,
och jag ångrar det, jag avskyr mig själv för det.
Mina herrar, jag kommer att avsluta det här mötet
och återkomma till er, en och en på telefon.
Bortkastad tid.
Du har en hemlig beundrare, Starling.
Han är inte mycket att titta på, men han har inflytelserika vänner.
Minns du Mason Verger?
Lecters fjärde offer, den rike.
Den ende som överlevde.
Han har ny information om Lecter och han vill bara berätta för dig.
Vadå bara berätta för mig? Du vill ha det, ta det.
- Helst inte. - Jag pratade inte med dig, mr Krendler.
Du kommer att märka när jag pratar med dig, för då tittar jag på dig.
Varför inte?
Sist han ringde var när vi tog bort Lecter från listan över de tio mest efterspanade.
Han var upprörd över det. Vi sa: "Sånt är livet."
Han sa: "Det här är ett utskott i senaten,
"som kan göra ditt liv olyckligt."
Hans familjs politiska bidrag kanske inte räcker för att köpa en senator,
men det är tillräckligt för att hyra dem ibland.
Ingen anledning att upprepa det igen om han verkligen har nåt nytt.
Det är ett bra avtal för dig, Starling. Påstå inget annat.
Du kan gå tillbaka till ett firat fall.
Jag tar hand om media vad gäller mordet på Drumgo.
- Alla blir nöjda. - Jag är inte nöjd.
Du kanske inte är kapabel att vara nöjd.
Mr Krendler, när man är ute på gatorna,
vet man att man kanske måste ta en kula i tjänsten.
Man accepterar det eller slutar. Man lär sig leva med det.
Vad man inte förväntar sig eller accepterar,
är att bli förrådd på sin egen chefs kontor,
när man gjort sitt jobb på exakt det sätt man har lärt sig.
Det gör mig olycklig.
Du har rätt, Starling, men det förändrar egentligen inget.
Det förändrar allt. Det förändrar mig.
Jag heter Cordell Doemling, jag är mr Vergers privatläkare.
Hur står det till?
Kan du vara vänlig och parkera där nere?
Ögonen vänjer sig vid mörkret.
Mot uppskattningsvis 16.
Dylan, det sägs att försäljningen har gått ned.
Verkar som ett återkommande tema.
Kanske en uppbromsning av bolagsutgifterna...
Mr Verger, agent Starling är här.
God morgon, mr Verger.
- Var det en Mustang jag hörde där ute? - Ja, det var det.
- En fem-liters? - Ja.
Snabb. Cordell, du kan lämna oss nu.
Jag tänkte att jag stannar. Jag kanske kan vara till nytta.
Du gör mest nytta om du lagar min lunch.
Jag skulle vilja fästa den här mikrofonen
på dina kläder eller kudde, om det går bra.
Javisst.
Vänta, det här underlättar nog.
Jag tackar gud för det som hände. Det var min frälsning.
Har du mött Jesus, agent Starling?
- Är du troende? - Jag uppfostrades i lutheranska kyrkan.
Det var inte det jag frågade.
Detta är specialagent Clarice Starling, 5-1-4-3-6-9-0,
som intygar att Mason R. Verger, den 20:e mars, vittnat under ed...
- Jag vill berätta om sommarlägret. - Mr Verger...
- Det var en underbar barndomsupplevelse. - Vi kan ta det lite senare.
Nej, vi tar det nu.
Du förstår, det har betydelse.
Det var ett kristet läger, som min far grundade,
för fattiga och utstötta pojkar och flickor
som skulle göra vad som helst för en chokladkaka.
Mr Verger, jag behöver inte veta något om sexövergreppen.
- Det räcker med... - Nej, det är ingen fara.
Jag har immunitet från Amerikas åklagare,
och från den återuppståndne Jesus.
Och hans ord är lag.
Hade du träffat dr Lecter
innan domstolen utsåg honom till din terapeut?
Hur menar du? Privat?
Ja, så menar jag. Om du inte har nåt emot att tala om det.
- Inte alls. Jag skäms inte. - Det sa jag inte att du ska.
Nej. Vi möttes helt konventionellt som doktor och patient.
- Hur hamnade han hemma hos dig? - Jag bjöd hem honom så klart.
Till mitt krypin.
Jag öppnade iförd min sexigaste utstyrsel.
Jag var orolig att han skulle vara rädd för mig,
men det verkade han inte vara.
Det är nästan roligt nu.
Jag visade mina leksaker, min snara, bland annat.
Det är lite som att hänga sig själv, men inte riktigt.
Det känns skönt när man...
Ja, du vet.
Hursomhelst, han sa: "Mason..."
Vill du ha uppåttjack?
Och jag svarade: "Om jag vill, wow." När den verkade, flög jag.
Han sa: "Mason, visa mig hur du ler för att vinna ett barns förtroende."
Och jag log.
Han sa: "Jag ser hur du gör."
Den snälle doktorn kom emot mig med en bit från en trasig spegel.
"Prova det här."
Prova att skära av ditt ansikte.
"Och ge det till hundarna."
Nej. Jag kan fortfarande se det.
Prova igen.
Nej, tyvärr inte.
Det är underhållning!
Då verkade det som en bra idé.
Mr Verger, du har antytt till mig att du har ny information.
Cordell.
- Var kom den här ifrån? - Från Buenos Aires. För två veckor sen.
- Var är paketet den kom i? - Bra fråga.
Det stod inget intressant på det. Cordell, slängde vi det?
- Ja, jag är rädd att vi gjorde det. - Kära nån. Kan det vara till nytta?
Jag hoppas det.
Jag hoppas det kan hjälpa dig att fånga honom,
och rentvå dig från den vanära du nyligen tvingats utstå.
- Tack. Det var nog allt jag behövde. - Kände du samförstånd med dr Lecter,
när ni talades vid på mentalsjukhuset?
Det gjorde jag, när jag skalade mig själv.
Vi utbytte information på ett hövligt sätt.
- Men alltid genom glaset? - Ja.
- Är det inte roligt, säg? - Vadå?
Du kan se på mitt ansikte,
men du skyggade när jag uttalade guds namn.
- Hittade du det du sökte? - Är du säker på att det här är allt?
Det är allt som är kvar. Det fanns mer,
men det har blivit granskat lite i taget genom åren.
De här grejorna är värda mycket pengar i vissa kretsar.
Det är som kokainet som försvinner häromkring,
lite i taget.
BALTIMORE RÄTTSSJUKHUS
Släpp mig!
Hej Barney. Kommer du ihåg mig?
Kan du föra till handlingarna, agent Starling,
att jag inte har fått mina rättigheter upplästa?
Jag har inte informerat Barney om hans rättigheter.
Så när du överlämnade dr Lecter till polisen i Tennessee...
De var ohövliga mot honom. De är alla döda nu.
Ja, de överlevde bara tre dagar i hans sällskap.
Du överlevde sex år med honom på mentalsjukhuset.
Hur gick det till? Det var väl inte bara hövlighet?
Jo, det var det.
När han hade rymt, tänkte du att han skulle komma efter dig?
Nej. Han sa en gång till mig, att han föredrog att äta de ohövliga.
"Frigående råskinn", kallade han dem.
Du själv då? Tror du att han ska komma efter dig?
Tänker du alls på honom?
Minst 30 sekunder varje dag. Jag kan inte hjälpa det.
Han är alltid med mig, som en dålig vana.
Vad hände med hans grejor? Hans böcker, tidningar, teckningar...
Allt kastades när stället stängdes. Nedskärningar.
Jag fick just veta att hans signerade kopia av The Joy of Cooking
sålts till en privat samlare för 16000 dollar.
Det var nog en kopia.
Säljarens försäkran om ägandeskap var signerad Karen Phlox.
Känner du till Karen Phlox? Det borde du.
Hon fyllde i din jobbansökan, fast hon signerade den "Barney."
Samma sak med din självdeklaration.
Vill du ha boken? Jag kan nog skaffa tillbaka den.
Jag vill ha röntgenbilden som togs efter att du brutit Lecters arm
under attacken på sjuksköterskan.
Och allt annat du har.
Vi brukade tala om en massa saker på natten,
när skriken äntligen tystnat.
Vi talade om dig ibland.
- Vill du veta vad han sa? - Hämta röntgenbilderna.
- Jag är ingen ond människa. - Det sa jag aldrig.
Dr Chilton var en ond människa.
Efter ditt första besök,
började han spela in dina samtal med dr Lecter.
De här är värdefulla.
Iväg med dig. Du har sörjt länge nog.
Vad sa han då? Vad sa han om mig sent på natten?
Han talade om nedärvda, inbyggda beteenden.
Han använde genetiken hos blåkråkor som ett exempel.
Hur de flyger uppe i luften
och rullar över baklänges, för att sen falla mot marken.
Det finns grunda och djupa blåkråkor.
Man kan inte para två djupa
för deras avkomma kommer att rolla hela vägen mot marken och slå ihjäl sig.
Agent Starling är en djuprollare, Barney.
Låt oss hoppas att en av hennes föräldrar inte var det.
Dessa underliga sammanträffanden har väl knappast undgått dig, Clarice.
Jack Crawford dinglar dig framför mig, sen hjälper jag dig lite grann.
Tror du det beror på att jag gillar att titta på dig
och fantisera om hur gott du skulle smaka?
Clarice?
Jag vet inte. Är det så?
Jag har varit i det här rummet i åtta år nu, Clarice.
De kommer aldrig någonsin släppa ut mig levande.
Jag vill ha en utsikt.
Ett fönster där jag kan se träd, eller till och med vatten.
Jag vill vara på en federal institution, långt borta från dr Chilton.
Capponibreven är från 1200-talet.
Dr Fell skulle kunna hålla i sin hand, sin icke-italienska hand,
en anteckning från Dante Alighieri själv, men skulle han känna igen den? Knappast.
Mina herrar, ni har förhört honom i medeltida italienska,
och jag kan inte förneka att hans språk är beundransvärt
för att vara en utlänning, men
är han bekant med personligheterna i förrenässansens Florens?
Jag tror inte det.
Vad skulle hända om han fann en anteckning i Capponibiblioteket,
från, till exempel, Guido de Cavalcanti?
Skulle han känna igen den?
Jag tror inte det.
De är fortfarande oense.
Capponibreven är från 1200-talet.
Sogliato vill att hans brorson ska få jobbet,
men de lärda verkar nöjda med den tillfällige killen som de har utsett.
Om han är en sån expert på Dante, kan han väl undervisa de andra.
Låt honom möta dem om han kan.
- Jag ser fram emot det. - Låt oss bestämma ett datum.
Gärna det. Den 14:e.
Dr Fell?
Kommissarie Rinaldo Pazzi från polishögkvarteret.
Hur kan jag hjälpa er?
Ursäkta mig. Jag undersöker försvinnandet
av er föregångare,
Signore de Bonaventura. Jag undrar om...
"Föregångare" skulle betyda att jobbet är mitt.
Tyvärr är det inte så, inte än. Men jag är hoppfull.
De låter mig arbeta i biblioteket, på ett stipendium.
Poliserna som gjorde den första undersökningen
hittade inget avskedsbrev.
Jag tänkte om ni...
Om jag råkar hitta något i Capponibiblioteket,
instoppat i en låda eller i en bok, ska jag genast höra av mig.
Tack.
Ni har blivit omplacerad.
Ursäkta?
Jag läste att ni var inblandad i Il Mostro-fallet.
- Ja, det stämmer. - Nu är ni inblandad i detta.
Det här fallet är inte så storslaget.
Ja, skulle jag uttrycka mig i de termerna, skulle jag nog hålla med.
- En saknad person. - Hursa?
Blev ni orättvist omplacerad från det större fallet,
eller förtjänade ni det?
På tal om det här fallet, dr Fell,
finns mannens personliga tillhörigheter fortfarande kvar i byggnaden?
Prydligt nerpackade i fyra lådor med en inventarielista.
Tyvärr, inget brev.
Jag skickar över nån att hämta dem.
Och tack för er hjälp.
Tack.
Hur går det? Några ledtrådar?
Ja, många ledtrådar, men ingen leder till honom.
- Jag fattar inte hur du kan leva med det här. - Åh, gud.
Det här är från Guinness rekordbok
som gratulerar mig till att vara "Den kvinnliga FBI-agent
"som har dödat flest människor."
- Ursäktar du mig en stund, Geoffrey? - Javisst.
Kära Clarice,
Jag har entusiastiskt följt
din vanära och offentliga förnedring.
Min egen bekymrade mig aldrig,
förutom det opraktiska i att vara inlåst,
om vilket du kanske saknar åsikt.
Under våra diskussioner i fängelsehålan,
var det uppenbart för mig att din far, den döde nattvakten,
har stort inflytande över dina värderingar.
Jag tror att din framgång med att avsluta Jame Gumbs karriär som skräddare,
tilltalade dig mest, för att du då kunde göra din far nöjd.
Men nu, ack och ve, är du i onåd hos FBI.
Washington Post FBI agent dödar fem i skottdrama
Tror du att din far skäms över din vanära?
Ser du honom i sin enkla furukista, krossad av ditt misslyckande?
Ett tråkigt, futtigt slut på en lovande karriär?
Vad är det värsta med den här förnedringen, Clarice?
Är det hur ditt misslyckande kommer att påverka mamma och pappa?
Är din värsta rädsla att människor, nu och för alltid
kommer att tro att de var
inget annat än campande tornadobeten, slödder,
och kanske att du är det också?
Förresten kunde jag inte undgå att se, på FBI:s ganska tråkiga hemsida,
att jag har flyttats från byråns arkiv över de vanliga brottslingarna
och blivit upphöjd till den prestigefyllda listan över de tio mest efterspanade.
Är det ett sammanträffande eller är du tillbaka på fallet?
I så fall, mums fillibabba,
för jag behöver bryta min isolering och återvända till offentliga livet.
Jag tänker mig att du sitter i en mörk källare,
böjd över papper och dataskärmar.
Stämmer det? Snälla, var uppriktig, specialagent Starling.
Hälsningar din gamle polare, Hannibal Lecter, medicine doktor.
P. S. Det är uppenbart att du inte valt det här nya uppdraget själv.
Snarare att det är en del av ett avtal, men du accepterade det, Clarice.
Ditt jobb är att gräva min grav,
så jag är osäker på hur hjärtliga hälsningar jag vill önska dig,
men vi kommer säkert att ha kul. Hej svejs. "H."
Det finns bara ett, delvis intakt, fingeravtryck på brevet, här.
- Inget som håller i rätten, men... - Jag vet att det är han.
Jag behöver veta var han var när han skrev det.
Tja, pappret lär inte hjälpa.
Och ja, det är linnefibrer, ganska dyrt,
men nej, det är inte så ovanligt att du inte hittar det
i tusentals butiker för kontorsmaterial runt hela världen.
Det är samma sak med bläcket, och med vaxet.
Och poststämpeln från Las Vegas, ja, du kan kolla den,
men jag slår vad om att brevet är eftersänt.
Nej, Las Vegas är det sista ställe han skulle vara på.
Det är för smaklöst för honom.
Känner du inte hur ögon rör sig över din kropp, Clarice?
Jag har svårt att tro annat.
Och rör sig inte dina ögon över det du vill ha?
Okej då, berätta för mig.
Nej. Det är din tur att berätta, Clarice.
Du har inga fler erbjudanden om semestrar på Anthrax Island.
Tjänster och gentjänster, Clarice.
Jag berättar för dig, du berättar för mig. Inte om det här fallet, om dig själv.
Tjänster och gentjänster.
Ja eller nej, Clarice?
Handkräm.
Baserad på grå ambra.
Lavendel från Tennessee.
Spår av något annat.
- Fårull. - Härligt.
- Vad är grå ambra? - Det är en produkt från val.
Tyvärr, hur gärna vi än skulle vilja, kan vi inte importera det. Hotad art.
Var är det inte olagligt?
Japan, förstås. Några ställen i Europa.
Du kan säkert hitta det i Paris, Rom, Amsterdam.
Kanske London.
Den här doftbuketten är handgjord efter någons anvisningar.
Kan man ta reda på vilka butiker?
Självklart. Vi ska ge dig en lista. Den blir kort.
- Jag behöver biljetter till operan. - Jag har nog inga på mig.
Den är slutsåld, vad den nu hette.
Det är den söta, unga hustrun med näbben på vid gavel,
som vill ha operabiljetter.
- Benetti. - Va?
- Spola tillbaka. - Det kan jag inte.
Jag gör en kopia, jag spelar in.
Vad är det här?
Säkerhetskameran från en parfymbutik på Via Della Scala.
FBI, genom Interpol, bad om en kopia.
- Varför? - Det sa de inte.
Sa de inte?
Nej. Det var faktiskt lite skumt, som om de medvetet inte sa nåt.
SPECIALAGENT CLARICE STARLING TILLHANDA
FBI:s tio mest efterspanade brottslingar
VICAP Program för gripande av våldsbrottslingar
DU FÖRSÖKER FÅ TILLGÅNG TILL FEDERAL INTELLIGENCE DATABASE.
OBEHÖRIG ÅTKOMST ÄR ETT FEDERALT BROTT.
DINA HANDLINGAR KOMMER ATT ÖVERVAKAS.
- Ska vi gå till operan? - Ja.
- Förlåt. Ja, det ska vi. - Har du biljetter?
Nej, men snart. Jag var precis på väg att titta här.
Helst inte sista raden. Jag vill gärna se den här gången.
Inte ens i närheten av sista raden, oavsett vad det kostar.
Hannibal Lecter Belöning 250000 dollar
BEVÄPNAD OCH MYCKET FARLIG
AVANCERAD SÖKNING hannibal lecter belöning
En belöning på 3000000 dollar
erbjuds för information som kan leda till hans gripande.
Personer med information om Hannibal Lecter
ombedes ringa 1-212-555-0118.
Säg mig, Clarice, skulle du inte vilja skada dem
som har tvingat dig att överväga det?
Det är helt okej att erkänna det.
Det är helt naturligt att vilja smaka på fienden.
Det känns så bra. Säg mig, Clarice, vilket är ditt värsta barndomsminne?
- Jesus, Starling! - Kan jag hjälpa dig, mr Krendler?
Varför i helvete sitter du där i mörkret?
- Jag tänker på kannibalism. - Folk på justitiedepartementet tänker också.
Visste du det?
De tänker: "Varför är hon så intresserad av Lecter?"
Är du inte nyfiken på varför han äter sina offer till middag?
Och vad menar du med det?
Skriver du en bok eller fångar du en bedragare?
För att visa sitt missnöje över de som retar honom.
Eller ibland, för att utföra en samhällsservice.
Som i fallet med flöjtisten, Benjamin Raspail,
han gjorde det för att förbättra ljudet i Baltimore Philharmonic Orchestra.
Han serverade den ej så talangfulle flöjtistens bräss till styrelsen
med en trevlig Montrachet för 700 dollar flaskan.
Okej...
Den måltiden inleddes med gröna ostron från Gironde,
följt av brässen, en sorbet,
och sen, som du kan läsa här i Gourmet Cuisine,
"En anmärkningsvärt mörk och glansig ragu, vars ingredienser ej gick att fastställa."
Jag trodde hela tiden att han var bög.
- Varför det, Paul? - Hela den här pretentiösa stilen.
Kammarmusik, tepartymat. Jag menar inget personligt,
jag sympatiserar med de där människorna.
Vad jag kom för att säga, Starling,
är att jag vill se samarbete.
Det är inte bara du som bestämmer här.
Jag tänker också ha ett ord med i laget.
Om du samarbetar,
kan din så kallade karriär kanske förbättras.
Om inte, behöver jag bara
dra ett streck över ditt namn istället för under det och allt är över för dig.
Paul, vad är det med dig?
Jag sa åt dig att gå hem till din fru. Det var fel.
Var inte så självbelåten, Starling. Det var länge sen.
Varför skulle jag kritisera dig för det?
Dessutom är den här stan full av bondfittor.
Men jag skulle inte ha nåt emot att ha sex med dig här,
om du har ångrat dig.
I gymmet, när du vill,
inga boxhandskar.
Är det möjligt att det gick iväg med den ordinarie posten?
Nej, jag skickade det med express. Jag fyllde själv i formuläret.
Det var dagen efter din förfrågan.
Jag gjorde det med en gång. Jag förstår inte vad som har hänt.
Du borde ha det vid det här laget.
Det har jag inte. Kan du skicka en ny?
Javisst. Jag gör en ny kopia, bara för dig.
Agent Clarice? Är det rätt? Kan jag kalla dig Clarice?
Agent Starling. Det vore vänligt. Vad heter du?
Jag heter Franco Benetti.
Agent Franco Benetti.
- Tack så mycket, Agent Benetti. - Okej.
- Då skickar jag den imorgon. - Okej.
Hej då.
- Ingenting? - Inget ännu.
Jag väntar fortfarande på Florens och London.
Numret du har ringt används inte.
Var vänlig kontrollera...
- Ja? Hallå? - Jag har information om Hannibal Lecter.
Har ni informerat polisen om det här, sir?
Jag uppmanar er att göra det, sir.
Kan belöningen betalas ut under speciella omständigheter?
Jag föreslår att ni kontaktar en advokat innan ni gör något olagligt.
Det finns en i Genève som är utmärkt.
Kan jag ge er hans avgiftsfria nummer?
Numret är 0-0-4-1-2-3-3-1-7.
Tack för att ni ringde.
- Hallå? - Ja.
- Jag pratade just med någon. - Det finns ett förskott på 100000 dollar.
För att komma ifråga för förskottet,
måste ett fingeravtryck tillhandahållas, på plats, på ett föremål.
När fingeravtrycket har blivit identifierat,
kommer pengarna att placeras som en deposition
på schweiziska kreditinstitutet i Genève och är direkt åtkomliga
under förutsättning att uttaget aviseras 24 timmar i förväg.
För att upprepa meddelandet på franska, tryck två, på spanska, tryck tre, på tyska...
CAPPONIBIBLIOTEKET
- Dr Fell? Det här är kommissarie Pazzi. - Ja, jag ser er.
Kom upp.
Dr Fell.
Hallå?
Dr Fell.
Dr Fell?
Hallå?
Klick.
Jag skulle sagt till er att ta med någon.
Lådorna är ganska tunga, är jag rädd.
Ni kanske kan hjälpa mig med dem? Bara nerför trappan.
Javisst. Den här vägen.
Här är det.
- Är det inventarielistan? - Ja.
- Kan jag titta på den? - Självklart.
Ni kommer från Pazzifamiljen, inte sant?
Blev inte era förfäder hängda i Palazzo Vecchio?
Francesco de Pazzi?
Ja, slängd naken ut ur ett fönster med en snara om halsen,
vridandes och sparkandes bredvid ärkebiskopen,
mot den kalla stenväggen.
Jag hittade häromdan, här i biblioteket, en mycket trevlig beskrivning av händelsen.
Om ni vill, kan jag säkert gräva fram den åt er.
Det skulle nog äventyra era utsikter
till ett permanent curatorsuppdrag.
Bara om ni berättade.
Hur var det nu, vad hade han gjort?
Han anklagades för att ha dödat Giuliano de' Medici.
- Orättvist anklagad? - Nej, det tror jag inte.
Då var han inte anklagad. Han gjorde det, han var skyldig.
Att bo i Florens och heta Pazzi, det borde vara obekvämt,
även 500 år senare.
Inte direkt.
Jag kan inte minnas att någon har tagit upp det förrän idag.
Människor berättar inte alltid vad de tänker.
De ser bara till att man inte kommer vidare i livet.
Ursäkta mig, kommissarien. Jag säger alltför ofta vad jag tänker.
Jag kommer snart tillbaka och hjälper er.
Det här rummet byggdes på 1400-talet.
Det är vackert.
Ja, det är det.
Tyvärr tror jag att värmesystemet installerades ungefär samtidigt.
- Det var synd. - Ja.
Okey-dokey, nu bär vi ner de här.
De är tunga som kroppar.
-Och paret?
Okej.
-Vad kostar det?
Jag tar det.
Bra gjort.
Gnocco.
När du sträcker dig efter hans plånbok, kommer han att gripa din handled.
- Jag har gjort det här förr, konstapeln. - Inte på det här sättet.
Om det inte blir ett perfekt fingeravtryck på armbandet,
kommer du att tillbringa sommaren i en cell i Solliccianofängelset.
- Ge mig armbandet. - Tvätta händerna, för fan.
Han kommer.
Jag har det.
Han greppade mig precis rätt.
Försökte sparka mig på kulorna,
men missade.
- Jag hjälper dig. - Nej.
16 punkter matchar, mr Verger.
Bingo.
- Carlo? - Mason?
Jag mår bra.
- Ska jag komma och hälsa på? - Ja, snart, hoppas jag,
men först måste du få iväg pojkarna.
- Nu? - Ja, jag vet.
Man trodde aldrig att den dan skulle komma.
Cordell kommer att faxa blanketterna direkt till jordbruksdepartementet,
men du behöver veterinärintygen från Sardinien.
- Hur mår de? - De är stora, Mason, väldigt stora.
Tommaso.
- Ursäkta? - De är stora, riktigt stora.
Runt 270 kg.
Oj!
Hör du?
Lyssna!
De låter fantastiska.
Toppen.
Hela summan betalas ut när vi får kvitto på att doktorn lever.
Självklart behöver du inte fånga honom själv,
bara peka ut honom.
Det vore nog bäst för alla inblandade,
om du inte blir för involverad, från och med nu.
Jag föredrar att vara involverad, så att det sköts på rätt sätt.
Det kommer att skötas av yrkesmän.
Jag är en yrkesman.
Uppskattar ni föreställningen, kommissarien?
Ja, mycket.
Allegra, det här är dr Fell, curator vid Capponibiblioteket.
Fru Pazzi, vilken ära.
- Är ni från Amerika, doktor? - Inte från början. Jag reste dit.
Jag har alltid velat åka dit. Särskilt till New England.
Jag har avnjutit många utsökta måltider där.
Jag märkte att ni trollbands av librettot.
Den här kanske skulle roa er.
- Dantes första sonnett från La Vita Nuova. - Den är underbar.
- Rinaldo, titta. - Ja, jag ser.
"Kärlekens fröjd sjunger sin lov
"och han höll mitt hjärta i sina händer
"Och i hans armar slumrade min kära
"Insvept i en slöja."
"Snart hon väcktes och med nedslagen blick
"Åt hon det brinnande hjärtat ur hans hand
"Genom tårar, såg jag honom gå."
Dr Fell, tror ni att en man kan bli så besatt av en kvinna
efter ett enda möte?
Som att varje dag hungra efter henne
och näras av blotta åsynen av henne?
Det tror jag.
Kan hon tränga genom plågans galler
och känna ömhet för honom? Snälla, behåll den.
- Det kan jag inte. - Jag insisterar.
Kommissarien. Allegra.
Adjö.
- Nu går vi och äter. - Javisst.
Varför inte?
Är det du, doktor?
Polisen. Pandolfini.
Jag vill tala med kommissarie Rinaldo Pazzi, tack.
Det här är agent Clarice Starling, från FBI.
Ett ögonblick.
- Pazzi! FBI. - Jag är inte här.
Pazzi.
Kommissarie Pazzi, det är agent Star- ling från FBI. Hur står det till?
Jag var just på väg att gå.
- Kan jag ringa dig i morgon? - Det här tar inte lång stund.
Först och främst vill jag tacka er
för att ni skickade bandet från övervakningskameran i parfymbutiken.
När jag säger ni, menar jag din avdelning, agent Benetti.
Är han där? Kan jag prata med honom?
- Han har tyvärr gått hem. - Det är okej.
Det här gäller nog ändå mer dig än han.
Jag är sen till ett möte.
Personen som jag letar efter,
och som syntes på bandet, är Hannibal Lecter.
- Vem? - Dr Hannibal Lecter.
- Har du aldrig hört talas om honom? - Nej.
Bandet bekräftar att han är, eller nyligen har varit, i Florens.
- Jaså? - Han är väldigt farlig.
Vi vet att han har dödat 14 människor.
- Jag måste faktiskt gå nu, agent... - Starling. Ett ögonblick till bara.
- Du har alltså aldrig hört talas om honom? - Nej.
Det var konstigt.
Någon hos er har gått in i våra VICAP-filer
om dr Lecter, med viss regelbunden- het, från din dator.
Alla använder allas datorer här.
Kanske nån av poliserna i Il Mostro-fallet har tittat på gärningsmannaprofiler...
Jag menar din dator hemma hos dig, sir.
Du försöker fånga honom själv, eller hur? Är det för belöningen?
Jag kan inte varna dig nog kraftigt för det.
Han dödade tre polismän i häktet i Memphis.
Han slet av ansiktet på en av dem och han kommer att döda dig med.
Han måste ut från Toscana snabbt.
Han kommer att lämna jordens yta hur snabbt som helst,
med fötterna först.
På grund av hans girighet och hans svek mot kejsarens tillit,
Pier Della Vigna blev vanärad, berövad sin syn och fängslad.
Dantes pilgrimer hittade Pier Della Vigna på den sjunde nivån i helvetet.
Liksom Judas blev han hängd.
Så Judas och Pier Della Vigna är sammanlänkade, i Dante,
av den girighet han såg i dem.
Faktum är att girighet och hängning hängde ihop enligt medeltida uppfattning.
Detta är den tidigast kända beskrivningen av korsfästelsen,
inristad på en ask av elfenben i Gallien, runt år 400 e. Kr.
Den beskriver hängningen av Judas,
hans ansikte uppvänt mot den gren som han hänger i.
Här är han igen, på dörrarna till Beneventokatedralen,
med tarmarna utanför kroppen.
Kommissarie Pazzi.
Det var inte lätt, men jag hittade det här numret, utan att säga varför...
- Ursäkta. - Ingen fara. Välkommen.
- Slå er ner. - Tack.
På det här fatet, från 1400-talsutgåvan av Inferno,
hänger Pier Della Vignas kropp från ett blödande träd.
Jag tänker inte angripa den uppenbara parallellen med Judas,
men Dante Alighieri behövde ingen målad illustration.
Han lyckades få Pier Della Vigna i helvetet, att tala
i ansträngda väsningar och hostande fräsningar,
som om han fortfarande hängde där.
Girighet, hängning, självdestruktion.
"Låt mitt eget hem
"bli min galge."
Tack, mina damer och herrar, för er uppmärksamhet.
Jag är ingen lärd person, men jag tror ni fick jobbet.
Tack.
- Får jag bjuda på en drink? - Gärna.
- Ge mig en minut bara. - Det är ingen brådska.
Ja?
Allegra, jag blir lite sen ikväll.
Jag ska ta en drink med dr Fell. Ja.
Jag ser folket komma ut nu.
Ja. Hej då, gumman. Min fru.
Jag skulle ha visat den här.
Hur kunde jag missa den? Minns ni? Jag berättade om den.
Det är en översättning som jag hittade i Capponibiblioteket.
Ser ni vad det står?
Det står ett namn där, det som jag berättade om.
Det är er förfader, kommissarien, hängande under just de här fönstren.
Francesco de Pazzi.
Apropå det, jag måste erkänna att jag gärna skulle vilja
äta din fru.
Om ni berättar vad jag behöver veta, kommissarien,
kanske det kan passa mig att lämna Florens utan min måltid.
Så jag ställer frågorna och sen får vi se. Blir det bra?
Så...
Sålde ni mig till Mason Verger?
Blinka två gånger för "ja", en för "nej." Var det Mason Verger?
Ja. Bra. Tack. Och hans män, väntar de på mig därute?
Var det en blinkning? Ni är förvirrad.
Snälla, var inte det,
för jag kanske ska ta och filea fru Pazzi ändå.
Har ni berättat om mig för nån annan inom polisen?
Nej, tänkte väl det.
Har ni berättat för Allegra?
Inte? Är ni säker?
Jag tror er.
Okey-dokey, då kör vi.
Okej.
Ert hjärta bultar verkligen.
Jaså, är det inte hjärtat? Vill ni att jag svarar?
Jag har gått förbi dig och talat med din sektionschef.
En dag kommer du att tacka mig, eller inte. Jag bryr mig inte, du kommer att leva.
Kommissarie Pazzi?
Är det Clarice?
Men hej, Clarice. Jag har tyvärr dåliga nyheter.
- Är han död? - Fick du mitt brev?
Jag hoppas du tyckte om hudkrämen, jag lät göra den speciellt för dig.
Är han död, dr Lecter?
Clarice, jag skulle inget hellre vilja
än att prata lite med dig.
Tyvärr ringer du lite olämpligt.
Förlåt mig. Vi ses.
En gammal vän.
Håll i er. Nu kör vi.
Jag tar bakvägen. Ta ner honom! Döda honom om ni måste!
Hur ska vi ha det, tarmarna inne eller ute? Som Judas.
Är ni villrådig? Då avgör jag, om ni tillåter.
Carlo!
Ja? God kväll.
Cordell,
vad tycker du, ser det ut som ett avsked
eller en hälsning?
Vad tror du?
Vill Lecter knulla henne, döda henne eller äta henne?
Förmodligen alla tre,
fast jag kan inte säga i vilken ordning.
Så här tror jag.
Oavsett hur mycket Barney försöker romantisera det hela
eller göra det till "Skönheten och odjuret."
Lecters syfte med det hela, som jag vet av egen erfarenhet,
har alltid varit degradation och lidande.
Ta av mig den jävla grejen, jag kan inte andas med den.
Han kommer förklädd till mentor, som han gjorde med mig, och med henne,
men det är smärta som hetsar upp honom.
För att attrahera honom,
måste hon vara plågad.
För att göra henne attraktiv för honom, låt honom se henne i plågor.
Låt skadan han ser, visa honom den skada han kan tillfoga.
Likt räven kommer springande när han hör kaninens skrik,
men inte för att hjälpa.
- Jag förstår inte. - Det finns inget att förstå, Paul.
Allt du behöver förstå är vad det är värt för dig.
Nej, jag förstår inte varför hon inte rapporterade det.
Hon är ju så ärlig.
Hon rapporterade det inte därför att hon inte fick det.
Hon fick det inte därför att det inte skickades.
Det skickades aldrig därför att Lecter inte skrev det.
Han skrev det inte därför att jag gjorde det.
Så, vad tror du?
Jag tror det hade varit bättre för dig
om du inte hade hjälpt henne från början.
Om inte om hade varit. Jag menade vad du tror om pengarna?
Fem.
Okej, vi slänger bara ur oss nåt, som "Fem."
Säg det med den respekt jag förtjänar.
500000 dollar.
Det var bättre, men inte mycket.
- Och det kommer att fungera? - Det gör det.
- Det blir ingen vacker syn. - Är det nånsin det?
Kuksugare.
Jag har aldrig sett det här förut.
Hur förklarar du då att det hittades på ditt kontor?
Din källare?
Vad ska jag svara på det, mr Krendler?
Låt mig fråga dig. Av vilken anledning skulle jag undanhålla detta?
Kanske på grund av innehållet.
För mig låter det som... ett kärleksbrev.
Har man kollat fingeravtryck?
- Inga fingeravtryck. Inga på den senaste. - Handstilsanalys?
"Har du nånsin tänkt på, Clarice, varför filistéerna inte förstår dig?
"Därför att du är svaret på Samsons gåta.
"Du är juvelen i kronan."
Det låter som han.
Som en homosexuell, menar du?
Som en förälskad knäppgök.
- Ursäkta, direktör Noonan... - Agent Starling,
du får kontorstjänst
tills analysen av dokumentet klart visar att ett misstag har begåtts.
Under tiden är du berättigad till din försäkring och medicinska förmåner.
Lämna dina vapen och id-kort till agent Pearsall.
- Jag vill säga något, det är min rätt. - Varsågod.
Jag tror att mr Mason Verger försöker fånga dr Lecter
för att utkräva en personlig hämnd.
Jag tror att mr Krendler är i maskopi med honom,
han vill styra FBI:s försök att fånga dr Lecter, så att de gynnar mr Verger.
Jag tror att mr Krendler får betalt för att göra det här.
Tur för dig att du inte vittnar under ed, Starling.
Låt mig avlägga ed! Och du med!
Clarice, om det saknas bevis,
kommer du att återinsättas i tjänst utan förbehåll,
om du inte gör eller säger nåt under tiden
som skulle göra det omöjligt.
Befriad från tjänstgöring i fält och i väntan på en internutredning,
inledde specialagent Clarice Starling, en veteran på byrån sen tio år,
sin karriär med uppdraget att intervjua galningen Hannibal Lecter.
Tidigare idag fick vi kommentarer
från justitiedepartementets talesman Paul Krendler.
- Där är han. - Krendler! Krendler!
Kan du kommentera justitiedepartementets beslut
vid morgonens möte?
FBI och justitiedepartementet ser allvarligt på dessa anklagelser,
Paul Krendler TALESMAN JUSTITIEDEP.
Och ja, de är mycket allvarliga.
Men jag vill lägga till min personliga uppfattning.
Starling är en av våra bästa agenter.
- Nej, nej, nej. Stanna. Stanna. - Jag har känt henne länge,
och jag skulle bli mycket förvånad om dessa anklagelser visade sig sanna.
Är justitiedepartementet och FBI eniga i det här beslutet?
Det är alldeles för tidigt att döma henne.
Duktig pojke.
Och denna.
Jag tycker hon är snäll. Hon har alltid varit snäll mot mig, artig.
Eller hur?
Vet du vad en blåkråka är, Barney?
Jo, blåkråkor flyger högt och snabbt,
för att sedan rolla och falla mot marken lika fort.
Det finns grunda och djupa rollare.
Man kan inte para två djupa rollare,
för deras avkomma kommer att rolla hela vägen mot marken och slå ihjäl sig.
Agent Starling är en djuprollare, Barney.
Låt oss hoppas att en av hennes föräldrar inte var det.
Hallå?
Det är dåligt batteri i den, Clarice.
Jag skulle ha bytt det, men jag ville inte väcka dig.
Du får använda det andra i laddaren.
Förhoppningsvis lyser lampan grön nu.
För det här lär bli ett långt samtal, och jag kan inte låta dig gå,
för även om du inte har några åtaganden längre,
vet jag att du inte skulle överge dem. Du skulle försöka få samtalet spårat.
Så vi lägger på tillräckligt länge så att du kan byta ut batteriet i telefonen
mot det i laddaren.
Ska vi säga tre sekunder? Är du beredd?
- Ja. - Kör.
- Mycket bra. - Tack.
Kom ihåg att om du åker fast med ett dolt vapen utan licens
i District of Columbia, är straffet ganska hårt.
Men ta med vapnen om du måste. Sätt dig i bilen nu.
Anledningen till att vi gör så här, är att jag tycker om att se dig när vi talar,
med dina ögon öppna.
Nej, det hetsar inte upp mig, det behagar mig.
Du har väldigt välformade fötter.
Var är vi nu? Säg det högt.
- Massachusetts Avenue. - Ta den.
Jag tänkte att du kan börja med att berätta vad du tycker.
Om vad?
Om herrarna du tjänar och hur de har behandlat dig.
Din karriär, det som är kvar av den. Ditt liv, Clarice.
Jag trodde vi skulle tala om ditt liv.
- Vilken gata är nästa som korsar? - Capitol Street.
Efter två kvarter, sväng vänster in på Union Station.
Parkera.
Mitt liv? Vad finns där att säga om det?
Jag har befunnit mig i dvala ett tag.
Lite inaktiv, men nu är jag tillbaka igen.
Jag är väldigt lycklig och hälsosam.
- Men jag oroar mig för dig. - Jag mår bra.
Nej, det gör du verkligen inte, Clarice.
Du blev förälskad i Byrån, institutionen,
bara för att upptäcka, efter att ha gett den allt du hade,
att den inte älskar dig tillbaka.
Faktum är att den avskyr dig.
Avskyr dig mer än den man och de barn du försakade för dess skull.
Varför är det så, tror du?
- Varför är du så avskydd? - Berätta du.
Berätta? Men kära nån. Är det inte uppenbart?
Du är rättstrogen, det är inte de.
Du tror på den ed du har avlagt, det gör inte de.
Du känner att det är din plikt att skydda folket, det gör inte de.
De tycker inte om dig, för du är inte som de.
De hatar dig och de avundas dig.
De är svaga och bråkiga och tror inte på något.
Mason Verger vill döda dig, dr Lecter.
Överlämna dig till mig så kommer ingen att skada dig.
Kommer du att vara hos mig i min cell och hålla mig i handen?
Vi kunde ha lite kul.
Nej, Mason Verger vill inte döda mig mer än jag vill döda honom.
Han vill bara se mig lida på nåt obegripligt sätt.
Han är lite skruvad, du vet.
- Har du haft nöjet att träffa honom? - Det har jag.
- Öga mot öga, så att säga? - Ja.
- Visst är han snygg? - Dr Lecter?
Dr Lecter?
Tillbaka till dig.
Jag vill veta vad du tänker göra,
nu när allt som du brytt dig om
- har tagits ifrån dig. - Jag vet inte, dr Lecter.
Säg mig, kommer du att jobba som städerska på ett Route 66-motell,
precis som din mamma?
Får jag be om er uppmärksamhet.
Mrs Clark, de som är här för att möta dig, väntar vid Gate B.
Vad tänker du på?
Lyssnar du på mig, före detta specialagent Starling?
Det är väl inte så att du försöker hitta mig?
- Jag är skuggad, dr Lecter. - Jag vet, jag har sett dem.
Du hamnade i ett dilemma nu, eller hur?
Ska du fortsätta leta efter mig, fast du vet att du leder dem till mig?
Litar du verkligen så mycket på din förmåga, Clarice,
att du tror att du samtidigt kan
gripa både mig och dem?
Det kan bli riktigt kladdigt, som på fiskmarknaden.
- Du, Clarice. - Ja?
- Tänk om jag gör det åt dig? - Gör vad?
Skadar dem. De som skadade dig.
Kanske få dem att skrika om förlåtelse?
Nej, jag borde inte säga så,
för du känner själv, med din välutvecklade känsla för rätt och fel
att du var på sätt och vis fulländad.
- Hjälp mig inte. - Nej. Givetvis inte.
Glöm vad jag sa.
Piero.
Clarice, det börjar brännas. Du var så nära.
Och nu blir det kallare igen. Ja, varmare igen.
Nå, jag har varit tillräckligt generös med ledtrådar.
- Nu får du klara dig själv. - Dr Lecter.
Jag hoppas du gillar dem. Hejsvejs.
Kör.
Akta er!
Hysteriska människor säger alltid: "Jag är inte hysterisk,"
men jag är ingen hysterisk person. Jag är lugn.
Jag kommer att fråga dig en gång, tänk efter innan du svarar.
Tänk på allt bra du nånsin gjort. Tänk på eden du har svurit.
Två män i en skåpbil, den tredje kör.
En man är skjuten. De lägger honom där bak.
Jag tror det var Lecter. Du har fått registreringsnumret.
Jag rapporterar till dig igen, inför vittnen.
Okej.
Jag kommer att säga att det var en kidnappning.
Jag skickar nån med de lokala myndigheterna,
om de släpper in oss utan en husrannsakan.
- Jag borde följa med. Du kan täcka mig. - Nej. Det ska du inte.
Du ska gå hem och vänta på att jag ringer
och berättar vad vi fann, om vi fann något.
Tacka mr Verger för att vi fick se oss omkring.
- Ursäkta om vi besvärade honom. - Inte alls, han blir alltid glad att se er.
- Telefon. - Vilket nummer önskas?
Carlo.
Piero!
Ge mig en.
- Hallå? - Hur mår han?
Han sover.
Ta hem honom.
Du har ringt Clarice Starling. Var snäll och lämna ett meddelande.
Svara då, Starling. Det fanns inget där.
Jag säger det igen, ifall du inte uppfattade det innan,
du har inga befogenheter under tiden du är suspenderad.
Du är civil.
Jag hoppas för din skull att du är i badrummet.
Hylochoerus meinertzhageni.
Minns du nåt från biologilektionerna, doktor?
Inte?
Jag kan räkna upp de mest framträdande egenskaperna,
så minns du kanske bättre.
Tre par framtänder,
ett par förlängda hörntänder,
tre par kindtänder,
fyra par främre kindtänder, uppe och nere,
sammanlagt 44 tänder.
Måltiden kommer att inledas med en råbiff.
Dina fötter.
Huvudrätten, resten av dig, serveras inte förrän sju timmar senare.
Men under tiden,
kan du njuta av effekterna av aptitretaren
med ett fylligt dropp saltlösning.
Jag antar att du ångrar nu...
Att du inte gav resterna av mig till hundarna.
Nej, Mason.
Nej, jag tycker om dig som du är.
Middagen serveras kl. 20.00.
Du stannar väl till kvällens underhållning,
inte sant, Cordell?
Kanske inte, om du ursäktar.
"Kanske inte"
eller "absolut inte"?
Din lillebror luktar nog nästan lika illa som du gör nu.
Stanna! Håll händerna synliga!
Tyst!
Vad var det? Cordell, snabbt!
Lägg dig på mage!
- God kväll, Clarice. Precis som förr. - Håll käft.
- Kan du gå? - Jag kan försöka.
- Du ser ut att må bra. - Jag ska lossa dig.
Rör du mig, skjuter jag dig.
- Uppfattat. - Gör det rätta, och du kommer att leva.
Så talar en sann protestant. Skynda dig.
Det kanske går fortare om du ger mig kniven.
Det var en tredje person på loftet. Nej, Clarice. Bakom mig.
Cordell, skjut honom! Ta pistolen och skjut honom!
- Ska han till kätten? - Ja.
- Nej. Jag håller mig utanför. - Inblandad är vad du är, i allt.
- Gör det nu. - Nej.
- Jo! - Cordell! Att du inte puttar in honom?
Du kan ju alltid säga att det var jag.
Cordell!
Cordell? Cordell!
Mary, det är jag. Jag slutade tidigare.
Jag ska tillbringa helgen i mitt hus vid sjön.
Jag vill inte ha några samtal, förstår du?
Vad det än är, så kan det vänta.
Mary, lyssna nu, det är ju fjärde juli, för guds skull. Tack.
Vad i helvete?
- Bra. Du tog med vinet. - Åh, Gud!
Det här kommer inte göra ont alls.
Vi har spårat ditt samtal. Alla enheter är där inom 10 minuter.
Om du kan, försök ta dig ut ut huset.
Annars, stanna kvar i telefonen.
Hallå? Är du där?
Vi måste få dem att känna sig välkomna.
Är det schalottenlök?
Och kapris.
Smöret doftar underbart.
- Är du hungrig, Paul? - Väldigt hungrig.
Är det huvudrätten?
Fråga inte, då blir det ingen överraskning.
Clarice, vad gör du uppe? Du borde vila. Marsch i säng.
Jag är hungrig.
- Hej, Paul. - Paul, var inte oartig.
- Säg "Hej, agent Starling." - Hej, agent Starling.
Jag har alltid velat se dig äta.
Vad har du i handen, Clarice? Något att slå mig i huvudet med?
Lägg det på bordet.
- Duktig flicka. - Hallå, det är min.
Sitt ner.
Vilken klänning. Den är vacker.
- Vad tycker du, Paul? - Fin.
- Ja.
Vill du be bordsbön?
- Jag? - Ja.
- Bordsbön? - Javisst.
Böj huvudet.
Fader, vi tackar dig för dina gåvor,
och tillägnar dem den nåd du ger oss.
Förlåt oss våra synder, även de begångna av slödder som Starling här,
och överlämna henne till mig. Amen.
Jag måste säga
inte ens aposteln Paulus hade gjort det bättre.
Han hatade kvinnor han med.
- Kan jag få lite vin? - Det är nog ingen bra idé,
inte ihop med morfinet.
Du borde ta lite buljong.
Förresten, Starling,
det var ett jobberbjudande till dig.
- Du vet, jag ska till kongressen. - Jaså?
Titta in på kampanjhögkvarteret.
Du kan bli en kontorstjej! Kan du skriva maskin?
Kan du ta diktion? Skriv ned det här.
Washington är fullt av bondfittor.
Jag har skrivit ner det. Du har redan sagt det.
Paul, nu är du oartig, jag hatar oartiga människor.
Drick din buljong och var en duktig pojke. Så där ja. Smutta.
Bra.
Nej, det där var inte så gott, kompis.
Jag erkänner att jag la till nåt i din, det kanske skär sig med kummin?
Men jag kan lova, att nästa rätt kan man dö för.
Kom igen, Clarice. Nej. Duktig flicka.
Bra.
Dr Lecter.
Själva hjärnan känner ingen smärta, om det oroar dig.
Till exempel kommer Paul inte att sakna den här lilla biten,
som är en del av frontalloben, den sägs styra hur man uppför sig.
Din profil vid gränsstationerna har fem kännetecken.
- Vi kan köpslå. - "Köpslå"?
- Om du slutar kan jag berätta vilka de är. - Hur smakar det ordet?
Billigt och metalliskt som att suga på ett kladdigt mynt?
Vem är Clarice?
Agent Starling, Paul. Kan du inte hänga med i konversationen,
är det bättre att du inte säger nåt alls.
Paul. Jag är Starling.
Titta. Här...
Precis här är hjärnsäcken.
Jag skulle gärna vilja ha lite vin!
- Det doftar underbart. - Varsågod, vill du smaka lite?
Jag skulle gärna vilja ha lite vin.
- Det är gott. - Okej. Bara lite.
Inte?
Om du fick chansen, skulle du ta mitt liv, eller hur?
Inte ditt liv.
Min frihet. Bara den. Du skulle ta den ifrån mig.
Och om du gjorde det, skulle du få komma tillbaka till FBI?
Till de människor som föraktar dig lika mycket som du föraktar dem?
Skulle de ge dig en medalj?
Skulle du låta rama in den och hänga den på väggen
för att påminna dig om ditt mod och din omutlighet?
Allt du skulle behöva är en spegel.
Jag hade planer för den tjejen, men nu kommer jag aldrig att anställa henne...
Paul?
Minns du vad jag sa?
Om du inte är artig mot våra gäster, får du sitta vid barnbordet.
Sitt kvar. Paul dukar av och hjälper mig med kaffet.
Tänk på vad jag sa.
Kaffe.
Jag har rest runt halva jorden för att se dig springa.
Låter du mig springa?
Säg mig,
skulle du nånsin säga till mig,
"Stopp. Om du älskade mig, skulle du sluta?"
Aldrig någonsin.
"Aldrig någonsin."
Duktig flicka.
Det var ganska intressant.
Jag har väldigt ont om tid, så var är nyckeln?
Var är nyckeln?
Okej.
Ovanför eller under handleden?
Det här kommer att göra riktigt ont.
Visa mig händerna!
Identifiera dig!
Jag är Clarice Starling!
FBI!
- Hej. - Hej. Vad är det?
Det är kaviar.
Vad är det där?
Det här är fikon.
Och det där?
Det här?
Det tror jag inte du skulle tycka om.
Det ser gott ut.
- Det är gott. - Kan jag få lite?
Du är en väldigt ovanlig pojke, eller hur?
- Jag kunde inte äta det som jag fick. - Det ska du inte.
Det är inte ens mat, enligt min definition.
Därför tar jag alltid med min egen.
Så, vad vill du prova?
Jag antar att det är okej.
Som din mor har sagt till dig, och som min mor sa till mig,
"Det är viktigt," sa hon alltid,
"att alltid prova nya saker."
Öppna munnen.
Hej svejs. H.